Иван Вазов
Под лозата зелена

chitanka.info

Под лозата зелена, до чучура хладни

пак замислен седа…

Плувам в сладки мечти, в кръгозори отрадни,

кули чудни града —

кули чудни, вълшебни, на мисъл крилата

светлорозови, луди чеда…

И мечтая за щастье, за слава фърката —

о, мой уме, ти нямаш юзда!

И мечтая да бях бил орел — син небесни…

Ту пък — младост, без нощ, без конец,

ту блаженства в любов… ту триумфи чудесни,

ту на гения светлий венец;

и мечтая на подвиги славни, грамадни

аз да бъда светливий герой,

и мечтая… безмълвен в гроба покой

под лозата зелена, до чучура хладни.

1890

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.